Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 09.10.2009
Suomennos: Newton, Forcer, möykky, Limiitti, A_atoli, SantanaJr, -
TolskiPannahinen, Warheart, Suitman ja sledge
Oikoluku: Newton
Voi luoja, Isabella.
En osaa edes kuvailla, kuinka onnellinen olen nyt.
- Elämäni on melkein täydellistä. - Olen hieman hermostunut.
Hermostunut? Siihen ei ole mitään syytä.
Onko totta, että Karibianmerellä seilaa murhanhimoisia merirosvoja?
On, mutta en anna yhdenkään merirosvon edes katsoa sinuun.
Olet aivan liian seksikäs. En malta odottaa, että näen vartalosi.
Lopeta tuo. Olemme nyt naimisissa.
Näet sen pian.
On vielä eräs asia...
Entä jos et pidä näkemästäsi?
Ehkä minun on myytävä sinut seksiorjaksi kiimaiselle merirosvolle.
Olen varma, että olet parin kultarahan arvoinen.
Senkin törppö.
- Mitä? - Olen tosissani.
Olet ikuisesti vaimoni. Mikään ei muuta sitä.
Rakastan kaikkea sinussa.
Kaikkea mitä et ole ja kaikkea mitä tulet olemaan.
Kiitos, rakkaani.
Luojalle kiitos taivaallisesta kauneudestasi.
260 vuoden odotuksen jälkeen, on tämä mahtava hetki viimein koittanut.
Olemme lähellä. Hän ei ole nähnyt meitä.
- Hyvää työtä. Pidä kurssi samana. - Hyvä on, kapteeni.
- Mikä hätänä? - Ei mikään. Jatka vain uniasi.
- Mihin olet menossa? - Käyn haukkaamassa happea.
Tulen kohta takaisin.
Manuel, oletko koskaan nähnyt näin kaunista iltaa?
Kaikkina vuosinani merellä, en ole koskaan nähnyt näin kaunista maisemaa.
- Jumala on siunannut meitä tyynellä merellä. - Todellakin.
Milloin saavumme Karibianmerelle?
- Myöhään aamulla. - Niin pian?
Niin, jos tuuli pysyy takanamme. Ja jos se yltyy, -
olemme perillä jo ennen auringonnousua. Vakuutan, että pääsette perille turvallisesti.
En epäile sitä. Olet aina pitänyt minusta hyvää huolta.
Kiitos, ystäväni. Mene jo siitä.
Sinun pitäisi levätä kauniin vaimosi kanssa.
- Hän varmaan palelee ilman sinua. - Olet oikeassa. Hyvää yötä.
- Oliko ilma raikas? - Se ei vedä vertoja suloiselle hengityksellesi.
- Rakastan sinua niin paljon. - Ja minä sinua.
Kun saan kuormani myytyä, ostan sinulle kaiken, mitä haluat.
- Haluan vain sinut. - Tiedän. Toivoinkin, että sanoisit noin.
- Senkin hölmö. - Ehkä minun pitäisi olla sitä useammin.
Heittäkää miehistö laidan yli. Tuokaa matkustajat eteeni.
Ja Sarina, vaikka pidänkin metodeistasi, älä edes harkitse tappavasi tällä kertaa ketään.
- Mitä teet minulle? - Jättäkää hänet rauhaan ja teen mitä pyydät.
- Väkivaltaan ei ole mitään syytä. - Hiljaa.
Nimeni on kapteeni Victor Stagnetti.
Pahoittelen vilpittömästi kaikkea ikävää, mitä mieheni ovat aiheuttaneet, -
mutta me olemme merirosvoja.
Valitettavasti se on tapamme. Normaalisti sinunlaisesi yksilö olisi jo mestattu, -
ja pääsi heitetty hain ruuaksi.
Sen ei kuitenkaan tarvitse tapahtua, jos saan mitä haluan.
Mitä sinä haluat, kapteeni?
Olin pääsemässä siihen. Vihaan, kun minut keskeytetään. Ettekö tekin?
Olen etsinyt erästä miestä hyvin pitkään.
Ja etsintäni on tullut päätökseen.
Astuisiko mies nimeltään Manuel Valenzuela esiin.
Onpa nätti helmikaulakoru.
Nyt riittää. Minä olen Manuel Valenzuela.
Minä olen Manuel. Pyydän, antakaa minun pelastaa hänet.
Hienoa, luulin jo joutuvani työntämään koko miehistön kannelta -
- ennen kuin löydän sinut. - Kapteeni, olkaa kiltti, -
- antakaa minun pelastaa hänet. - Ei, olet aivan liian arvokas -
joutuaksesi haiden syötäväksi. Se oli ihanan ystävättäresi kohtalo.
- Pysyt vieressäni turvallisuuden vuoksi. - Hän on vaimoni.
Älkää antako hänen kuolla. Olkaa armelias.
Kiitos ajastanne, herrat. Voitte lähteä omille teillenne.
Takaisin Paholaisen Ruusuun.
Myös ilkeä naiseni.
- Perämies, valmiina purjehtimaan. - Aiotko todella antaa heidän paeta?
En tietenkään, upota se.
Kapteenin loki, 26. elokuuta 1763.
On kulunut kuukausi siitä, kun viimeksi näimme muita laivoja.
Miehistö on levotonta ja turhautunutta.
Yritin motivoida heitä opettamalla heille miekkataistelua, -
mutta he väsyivät siihen nopeasti.
Jostain syystä yliperämieheni Jules -
on onnistunut pitämään mielialansa korkeana.
En tiedä miten hän tekee sen.
Monet miehistäni ovat melko hiljaisia ja luulenkin hänen antavan heille -
suullista opetusta tai jopa raamattutunteja.
Öisin kuulen rukousten ja ilon ääniä hyteistä, -
jonka voi saada aikaan vain jonkinlainen palvonta.
Voi luoja, kyllä!
Ainakin tiedämme Luojan olevan kanssamme tällä matkalla.
Luvassa on kuitenkin paljon pahempi ongelma, sillä laivan ruokavarastot -
ovat ehtymässä vaarallisen vähiin ja pelkään, että joudumme palaamaan pian satamaan.
Minulla on suuri halu voittaa jokainen kohtaamamme merirosvolaiva, -
mutta olen hieman huolissani, sillä tykkimieheni Wu Chow -
ei tunnu saavan uusia tykkejä ampumaan kovinkaan suurella teholla.
Ruuti haisee aivan mädäntyvälle vuohenperseelle.
Wu arvelee ruudin tarvitsevan enemmän kaliumnitraattia ja vähemmän rikkiä.
Huono uutinen on se, että meillä ei ole kaliumnitraattia.
Siitä huolimatta taistelemme merirosvoja vastaan miekoin tai käsin, -
vaikka kuolemaan saakka, jos välttämätöntä.
Tunnen itseni luottavaiseksi ja varmaksi uskoen, että kohtaamme pian -
merirosvoja, ja kun kutsu käy, miehistöni ryhtyvät taisteluun.
Olemme rohkeita. Olemme kylmistä vesistä syntyneitä miehiä ja naisia.
Merirosvot pelkäävät meitä. He pelkäävät minua.
Kapteeni Edward Reynolds, Meriratsun kapteeni.
- Edward. - Anteeksi, mutta kapteeni -
teki selväksi, ettei häntä saa häiritä kukaan, mistään syystä.
Ellemme joudu hyökkäyksen kohteeksi, eikä silloinkaan...
Kaikki hyvin, Oxford. Voin puhua hänen kanssaan.
Mutta lokin päättäminen on melko välttämätöntä, sir.
Kaikki hyvin, Oxford. Voitte poistua.
Jatkamme sitä myöhemmin.
Suosittelen sinun ilmoittautuvan välittömästi messiin.
Kyllä, kapteeni.
Oxford oli oikeassa, et saisi häiritä minua.
Meriratsun kapteenina vastuunani on varmistaa, -
että aluksen sääntöjä noudatetaan täsmällisesti.
Laivan kapteenina vastuunani on varmistaa, -
että käskyjäni noudatetaan täsmällisesti.
Laivan kapteenina vastuunani on varmistaa, -
että tämän aluksen sääntöjä noudatetaan tiukasti.
Edward, lopeta tuo saarnaus. Mikä on vialla?
Olen typerys, Jules. Olen surkea kapteeni.
En osaa metsästää merirosvoja. En osaa edes kalastaa tonnikalaa.
- Miehistö vihaa minua. - Mitä tarkoitat?
- Olemme unelmoineet tästä lapsesta saakka. - Olen surkea kapteeni.
Emme ole nähneet ainuttakaan merirosvolaivaa kuukauteen. Kuukauteen!
Isäni oli oikeassa. Minun olisi pitänyt jäädä hoitamaan tupakkaviljelmää.
Ei, menetit vain itseluottamuksesi.
On totta, ettet koskaan ollut astunutkaan laivaan ennen kuin ostit tämän aluksen.
On myös totta, ettet ole koskaan taistellut miestä saati merirosvoa vastaan.
Eikä sinulla ole tietoa meristä.
Mutta sinulla on unelma, ja se, ystäväni, -
on vahvempi kuin mikään tieto tai kokemus.
Se on kohtalosi.
Mitä jos tämä ei olekaan kohtaloni?
Voit jossitella koko elämäsi ja kuolla rauhallisen kuoleman, -
tai sitten voit saada elämällesi tarkoituksen, ja estää merirosvoja aiheuttamasta kärsimystä.
Sellaista, mitä rakkaimpammekin joutuvat kestämään.
Kapteeni, vedessä on jotain!
Katsotaan, mitä kohtalomme tuo tullessaan.
- Missä laiva on, Oxford? - Keulasta eteenpäin, kapteeni.
En näe mitään.
Katso, vedessä kelluu jotakin.
En vieläkään näe mitään. Tarkista linssisi, Oxford.
Puun päällä kelluu jotain.
Mies yli laidan.
- Hampton, ohjaa laiva tuolle rojulle! - Selvä, kapteeni!
Auta minua viemään hänet sisään.
Kaikki hyvin. Olet turvassa täällä.
- Onko hän kunnossa? - On, hän on vain vähän sekaisin.
Tässä, kultaseni. Juo, se auttaa rentoutumaan.
Nimeni on kapteeni Edward Reynolds. Olet turvallisesti laivallani -
- Meriratsulla. - Oletteko merirosvoja?
- Merirosvojako? Ei me... - Olemme merirosvonmetsästäjiä.
Luojan kiitos. Olin varma, että kuolen.
- Olet turvassa täällä. - Noin Manuelkin sanoi.
- Kuka on Manuel? - Mieheni.
- Hyökkäsivätkö merirosvot kimppuunne? - Kyllä.
Avioiduimme juuri Espanjassa ja olimme matkalla Sevilla-saarelle.
- Suunnittelimme perheen perustamista. - Olen pahoillani.
Merirosvot herättivät meidät.
Sitten merirosvokapteeni käski miestäni paljastamaan itsensä, mutta Manuel ei suostunut.
- Silloin merirosvokapteeni heitti minut mereen. - Muistatko hänen nimeään?
- Muistaakseni hän oli kapteeni Victor... - Stagnetti.
- Kuka hän on? - Hän on pahan ilmentymä.
- Eipä muuta. - Meidän täytyy löytää hänet.
- Hän saattaa olla toisella puolella valtamerta. - Silti meidän täytyy löytää hänet.
Mutta tarvitsemme lisää varusteita ja tietoa ennen kuin voimme aloittaa etsinnät.
- Meidän täytyy mennä Sorscabra-saarelle. - Mihin?
Se on pieni saari, jossa Karibian varkaat, murhaajat ja merirosvot oleilevat.
- Minulla olisi vähän asiaa. - Kapteeni, voisimmeko puhua kahden?
Isabella, voit levätä rauhallisin mielin tietäen, -
että olet turvassa aluksellani.
- Luuletko, että Manuel on elossa? - En tiedä, mutta jos hän on, -
- löydämme hänet. - Kiitos.
- Mitä sinulle on tapahtunut? - Haluan vain ottaa vaarat huomioon.
Emmekö voisi aloittaa vähemmän kuuluisasta merirosvosta?
Jos kukistaisimme Victor Stagnettin, se olisi isku muidenkin merirosvojen sydämiin.
Ajattele sitä, Edward. Ajattele, mitä sinusta kirjoitettaisiin.
- Mitä he kirjoittaisivat? - "Edward Reynolds pelasti maailman murhaajilta."
- Onko se mahdollista? - Kyllä on.
- Kirjoissa kehuttaisiin komeuttasi. - Näytän kyllä hyvältä näissä vaatteissa.
- Urheudestasikin kirjoitettaisiin. - Totta, katson Kuolemaa silmiin -
- ja potkaisen häntä kiveksille. - Sekä rakkaudestasi kaikkia olentoja kohtaan.
Napakymppi. Rakastan heitä niin paljon, että joskus se sattuu.
- Ja naiset... - Mitä? Naisetko?
Naiset juoksevat käsiisi hakemaan turvaa ja lohtua.
Minulla on kyllä vahvat kädet, eikö vain?
Pahuus ei voi mitään näille kaksosille, jotka ampuvat helvetin tulta.
Mitä sanot? Oletko mukanani, ystäväni?
Kyllä, nyt ja ainiaan.
Kapteeni Edward Reynolds, merirosvonmetsästäjä.
Uskolliset Meriratsun miehet, olen johtamassa teitä vaaralliselle matkalle.
Suoraan vaaran silmään. Matkalle, josta jotkut teistä, mahdollisesti kaikki jäävät palaamatta.
Metsästämme ja tuhoamme vaarallisimman ja pahamaineisimman merirosvon.
Kapteeni Victor Stagnettin ja hänen laivansa Paholaisen Ruusun.
Olen puhunut aiemmin tällaisen matkan vaaroista, -
mutta tämän kaltaista uhkaa ei ole toista.
Wu, Oxford. En estele teitä, jos ette liity mukaan.
Olette ystäviäni ikuisesti. Joka tapauksessa -
ne jotka haluavat liittyä mukaan, ottakaa askel eteenpäin.
Muistakaa, että mieheni palkitsee jokaisen, kun tämä tehtävä on suoritettu.
Hienoa. Komentaja.
- Kurssi kohti Sorscabra-saarta. - Kyllä, sir.
- Miehistö, valmistelkaa takila. - Kyllä, kapteeni.
- Hienosti sanottu, kapteeni. - Kiitos, komentaja.
- Mitä teemme? - Nostamme nyt purjeet.
Mutta kun aika koittaa, teemme sen, mikä pitää tehdä.
Miehistö, täyttä vauhtia eteenpäin Sorscabra-saarelle.
Voin tuntea sen mahtavan voiman kutsuvan minua.
Olemme lähellä, Serena. Mene kaupunkiin, selvitä intiaanin olinpaikka ja ilmoita se minulle.
Kuten tahdotte.
Siellä se on. Valehtelijoiden, varkaiden ja murhaajien paratiisi.
Sorscabra-saari.
Perämies, suuntaa saaren pohjoisosaan. Siellä on hyvä paikka ankkuroitua.
Komentaja, kokoa miehistö, laskemme ankkurin ja nousemme laivasta.
Kyllä, kapteeni. Miehistö, valmistautukaa laskemaan ankkuri ja nousemaan laivasta.
- Emme ole valmiita tähän, Jules. - Tiedän, eikö olekin jännittävää?
- Kapteeni, olemmeko jo perillä? - Melkein, laskemme kohta ankkurin.
Hyvä. Voin hommata perunoita ja nitraattia.
Kuunnelkaa. Jules tutkii läntisen ja eteläisen osan saaresta.
Minä tutkin pohjoisen ja itäisen osan.
- Minne minä menen, kapteeni? - Etsit sieltä täältä.
- Ilmoitamme, jos löydämme jotain. - Kyllä, kapteeni.
- Voinko minä auttaa? - Kyllä, mene Wu'n kanssa.
Meidän on pysyttävä valppaina.
Olemme menossa käärmeen kitaan.
Etsin intiaania, joka asuu tällä saarella.
Osaako kukaan kertoa, missä hän on?
Sehän on pahamaineinen, roisto-Serena?
Murhaaja.
Jos et tiedä missä intiaani on, niin suosittelen -
ryömimään takaisin pulloon, mistä tulitkin.
En halua vahingoittaa...
Tiedän, missä intiaani asuu.
Kerro minulle.
Niin lähellä kuolemaa, eikä silti vastausta.
Kerron kyllä, mutta se maksaa.
Intiaani asuu saaren länsiosassa.
Munkin luona.
Jos kertomasi on valhetta, -
kuolet hitaasti ja kivuliaasti.
En sinulta muuta odottaisikaan, Serena.
En pelkää kuolemaa. Pyytäisin hänet lasilliselle, -
mutta hän tuntuu aina kieltäytyvän kutsustani.
- Toivottavasti Kuolema löytää sinut pian. - Toivon sitä itsekin.
- Almuja köyhälle. - Toki.
Jumalan siunausta.
- Katsokaa hänen somaa asuaan. - Samaa ei voi sanoa omastasi, kultaseni.
Hienoa, astukaa tänne. Hän on oikea aarre.
Kuka tarjoaa eniten?
- Almuja köyhälle. - Enkö juuri antanut sinulle?
- Almuja köyhälle. - Hyvä on.
- Olkaa hyvä. - Jumalan siunausta.
Taivas on kallis paikka tai ainakin sinne pääseminen.
Tuollaisella vartalolla en usko sen olevan ongelma.
- Kiitos, neidit. - Mene tiehesi, apina.
- Oletpa sinä komea poika. - Vahva myös.
- Varovasti, nuo tykit voivat laueta. - Olet niin hurmaava.
Nimeni on Edward.
Entä teidän?
Olen Madelyn, kiva tavata.
- Tässä on Christina. - Christina.
Hän on uusin Vaaleanpunaisen tykinkuulan uusin työntekijä.
- Kiva tavata. - Kuten myös.
Kertokaa, mikä tämä Vaaleanpunainen tykinkuula oikein on?
Tule mukaamme, niin näytämme sen sinulle.
Olen pahoillani, mutta en voi. Etsin erästä henkilöä.
- Voimme auttaa etsimään. - Tiedämme kaikki saarella käyneet.
Etsin merirosvoa.
Tiedämme monia merirosvoja.
- Eikö vain, Madelyn? - Todellakin.
Kaduilla ei ole turvallista puhua. Mennään sisälle.
- Minun ei pitäisi tulla. - Mennään vain sisälle, -
niin kerromme sinulle kaiken, mitä tiedämme merirosvoista.
Hei, Marco.
Jules.
Tiesin, että jonain päivänä kävelisit noista ovista takaisin elämääni.
- Marco, en tullut satuttamaan sinua. - Sitten varmaankin tulit -
keräämään särkyneen sydämeni palaset lisätäksesi kärsimystäni.
En tiedä, mitä teen täällä. Laivani rantautui tänne.
- Oletko vielä kapteenin laivahuora? - Marco, miksi sanoit noin?
Anteeksi, mutta pyysinkö sinua istuutumaan pöytääni?
- Et, näin sinut ja ajattelin... - Ajattelit mitä?
Sitäkö, että toivottaisin kurjuuden ja kaaoksen tervetulleeksi takaisin elämääni.
- Tästä ei tule mitään. - Elämästäni ei tule mitään.
- Heti kun lähdit, mistään ei tullut mitään. - Lopeta itsesääli.
Lopeta? Lakkasivatko silmäni itkemästä, kun lähdit.
Loppuiko vatsani kipu puuttuvasta kosketuksestasi?
Loppuiko kipuni koskaan? Ei, Jules, se ei koskaan loppunut.
- Eli miksi lopettaisin? - Mitä sinä haluat? Mitä haluat minun sanovan?
Olen horo, lutka, katuhuora, -
ja tykkään nussia jokaista tapaamaani miestä ja rakastan sitä.
Tuo ei ole totta. Hän vain tekee asiansa selväksi.
Yritä katsoa asiaa tarkemmin. Välillämme oli vain vähän hyvää seksiä.
- Älä ole niin dramaattinen. - Hyvää? Se oli suurenmoista.
- Olit aivan mahtava. - Miksi sitten jätit minut?
Tein virheen, ja kadun sitä syvästi.
On totta, että jätin sinut toisen miehen vuoksi, mutta en halunnut satuttaa sinua.
Satuttaa minua? Et satuttanut vaan tapoit minut.
Kuljen takiasi tässä kuolleessa maailmassa ilman rakkautta.
- Hyvä on, Marco. Jätän sinut rauhaan. - Vaikka jätätkin minut rauhaan, en saa sitä.
Minuun sattuu, kun olet täällä. Minuun sattuu, kun olet poissa.
Kärsimykseni vain paheni nähdessäni kauniit kasvosi.
- Istu alas ja ota juoma. - Voimmeko elää tässä hetkessä -
- ja unohtaa menneet? - Voimme.
- Tästä alkaa uusi aika. - Juodaan sille.
Otetaan malja tälle päivälle, kultaseni.
Menneisyys on pelkkää pölyä -
ja tulevaisuus on vain tulevien tuulien suhinaa.
Juo, tästä tulee unohtumaton ilta.
Isä, anna syntini anteeksi.
Mitkä ovat syntisi, poikani? Miksi tuo mies on köytetty, ja miksi hänen suunsa on tukittu?
- Se ei ole sinun huolesi. - Kaikkien kärsimykset Jumalan huoneessa ovat huolenani.
Etsin intiaania, joka työskentelee ja asuu näiden seinien sisällä.
- En voi auttaa teitä. - Varoitan sinua ennen kuin puhut.
Jos yrität huijata minua, -
työnnän tämän miekan kallosi läpi.
Kuka olet ja mitä pirua teet täällä?
- Älä lausu pirun nimeä turhaan. - Miksi satutat toisia?
- Koska pystyn. - Omistaudu Jumalalle ja sielusi pelastuu.
Te papit aina saarnaatte samasta.
Olette aina huolestuneita sielusta ja pelastumisesta.
Kysyn sinulta vielä kerran. Sitten tuotan sinulle niin paljon tuskaa, -
- että sielusi tuntee sen vielä taivaassakin. - En pelkää sinua enkä kuolemaa.
Hyvä, Sarina vie isä alttarille. Hänen on aika -
tunnustaa syntinsä isä Victor Stagnettille.
Oletko sinä kapteeni Victor Stagnetti?
Luoja meidät pelastakoon.
Ole huolissasi omasta pelastumisestasi.
- Hiljainen ilta täällä tänään. - Christina, toisitko Edwardille lasin rommia?
- Minun ei pitäisi juoda. - Ei lasillinen pahaa tee.
Sitä paitsi näytät kireältä.
Minulla on ollut viime aikoina hieman paineita.
- Tässä, kultaseni. - Kiitoksia.
Neidit.
- Hyvää tavaraa. - Haen sinulle toisen.
Tule, mennään lepuuttamaan komeaa vartaloasi.
Neidit, etsin merirosvoa.
Merirosvoa, jonka nimi on...
Tämä kangas on todella pehmeää. Mitä se on?
Se on intialaista silkkiä.
Niin pehmeää.
Ei yhtä pehmeää kuin huulesi. Kokeile tätä.
Kosketa sitä.
Se on todella sileä.
- Pidän siitä. - Sieltä löytyy muutakin mukavaa.
Käyttävät kieltään.
Älä heistä välitä.
- Hän on meidän, narttu. - Neidit, pyydän.
Kapteeni Edward Reynoldsin ollessa paikalla ei tarvitse riidellä.
Vedenvuorausta ei tarvita... Verenvuodatusta.
- Mitä oikein höpisen? - Halusit viedä meidät makuuhuoneeseen.
Halusinko? En muista sanoneeni niin.
Sanoit. Mennään puhumaan jonnekin mukavampaan paikkaan.
Älä edes ajattele seuraavasi meitä.
Etsimäni merirosvon nimi on...
Puhutaan hänestä myöhemmin.
Puhutaan unelmista ja fantasioista.
- Mitä tarkoitatte? - Jokaisella miehellä on unelmansa.
Unelmoin toissa yönä paattini olevan jättimäinen kolmimastoinen espanjalainen purjelaiva.
- Ei. Mikä olette aina halunnut olla? - Maailman paras merirosvonmetsästäjä.
Toiveenne on käskymme.
Kapteeni Edward, sulkekaa silmänne -
ja kuvitelkaa tämän sängyn olevan sotalaivanne.
Ajelehditte petollisella avomerellä.
On yö, ja te nukutte.
Merirosvonmetsästäjän silmät ovat aina avoinna, hereillä ja valppaina.
Valmiina yllätystaistoon.
Kertokaa meille yksityiskohtia kyseisistä miehistä.
Pimeydessä, sokaisevassa lumipyryssä, sumussa.
Merirosvonmetsästäjä jahtaa saalistaan vaistomaisesti.
Mikään ei pysäytä heitä eikä minua.
Merirosvot, hyökkäykseen.
Kapteeni Edward, on aika maistaa makeaa merirosvoviiniä.
Onko teillä viiniä? Se kelpaisi...
- Miekka on niin valtava. - Maista sitä.
- Näytä, ettemme pelkää hänen aseitaan. - Selvä, kapteeni.
Mahtava merirosvonmetsästäjä, haluan maistaa mahtavaa miekkaanne.
- Olen maailman mahtavin merirosvonmetsästäjä. - Olette maailman mahtavin merirosvonmetsästäjä!
Olen maailman mahtavin merirosvonmetsästäjä.
Voi luoja! Tuo on seksikästä!
Tee se uudelleen.
Niin syvälle kuin saat.
Helvetti soikoon!
- Tuo oli ihmeellistä. - Kiitos.
Mikä ilta.
Loistavaa seksiä, viinaa, maailman pelätyimmän merirosvon tapaaminen.
- Kuka? - Kapteeni Victor Stagnettin oikea käsi, Serena.
- Oletko tavannut Victor Stagnettin? - En, tapasin hänen oikean kätensä.
- Hän melkein tappoi minut. - Mitä hän teki täällä?
En tiedä. Hän etsi jotain intiaania. Hän suoritti jotain tehtävää.
- Kertoiko hän, minne oli menossa? - Ei. Miksi se sinua kiinnostaa?
Olen kiinnostunut merirosvoista.
- Jules, rakastan sinua. - Mitä?
- Rakastan sinua. - Selvä.
- No? - Mitä haluat minun sanovan?
- En mitään. - Etkö mitään?
- Haluat selvästikin minun sanovan jotain, Marco. - Haittaisiko, jos sanoisit rakastavasi minua?
Mitä tapahtui sanonnallesi: "Tulevaisuus on vain tulevien tuulien suhinaa"?
Huominen on täällä, eikä se taida rakastaa minua.
- Marco. - Voisitko vain lähteä, Jules?
- Ole jonkun muun hevonen. - Nyt riittää.
- Odota, mitä teet? - Yritin nauttia yöstä kanssasi, -
- mutta se ei selvästikään onnistu. - Jules, pyydän, älä lähde.
Älä sano sanaakaan.
Ehkä ylireagoin. Olin liian dramaattinen.
Äitini mielestä minusta olisi tullut erinomainen näyttelijä.
Voit sitten näytellä minun jäävän, jotta et tunne yksinäisyyttä.
Ei, Jules! Minne menet? En voi menettää sinua uudelleen!
Minne menet, Jules? En kestä tätä uudelleen!
Miksi jätät minut, likainen portto? Rakastan sinua!
Tuntuu kuin olisit kuollut.
Rouvat, se oli loistavaa.
- Ilo oli kokonaan meidän. - Tässä kahvisi, kulta.
Kiitos, rakkaani.
Lähde pois, hän on valmis.
Minun on myönnettävä, että olen hermostunut läheisyydessäsi.
Christina ja Madelyn sanoivat sinun olevan merirosvonmetsästäjä.
Olen aina halunnut tavata oikean merirosvonmetsästäjän.
Olen vain mies, mahtava mies, mutta vain mies.
Vaikutat niin vahvalta. Yksikään merirosvo ei pärjäisi mahtisi edessä.
Kyse ei ole voimistani, joilla olen nujertanut monia merirosvoja.
Kyse on tietämyksestäni merestä, joka on opastanut minua erinomaisesti.
Et ole vain kaunis, jopa puheesikin on runoutta.
On vaikeaa olla niin älykäs.
Ihmiset eivät aina ymmärrä, mitä tarkoitan.
Kapteeni Victor Stagnettilla ei olisi mahdollisuuksia -
sinun ylivertaista älyäsi vastaan.
Olet siis kuullut kapteeni Viktor Stagnettista?
Tietysti. Kaikki ovat kuulleet hänestä.
Itse asiassa, hän on parhaillaan kaupungissa.
- Victor täällä? Missä? - Osa hänen miehistään meni Mustaan Kievariin.
- Mitä? Missä se on? - Kahden korttelin päässä täältä.
- Mitä aiot tehdä siellä? - Sitä, mitä varten synnyinkin.
Aion metsästää ja tappaa merirosvoja.
Olet niin jalo. Suutele minua.
Minun on lähdettävä.
Tulen mukaasi. Taistellaan Viktoria vastaan yhdessä.
Ei. Minun täytyy tehdä tämä yksin.
Älä, pyydän. En kestä enää tämän paikan hajua.
En saa merirosvoista tarttunutta lemua pois vartalostani.
- Pyydän, ota minut mukaasi. - Minun on mentävä.
Palattuani varmistan, ettei yksikään likainen merirosvo -
koske sinuun enää koskaan.
Edward, rakastan sinua.
- Minun on mentävä. - Ei! Tarvitsen sinua.
Christina, auta minua!
- Päästä hänet, nainen. - Sinulla on töitä tehtävänä.
En halua työskennellä enää täällä. Olen löytänyt tosirakkauteni.
- Päästäkää irti minusta, lutkat. - Aivan sama.
Olemme pian yhdessä, rakkaani.
Kivunsietokykysi on uskomaton.
Mikset kertoisi, missä intiaani on? En aio satuttaa häntä.
- Lupasin olla kertomatta. - On vain ajan kysymys, milloin löydän hänet.
- Miksi teet minulle näin? - Koska se on niin väärin.
Se tekee siitä niin monella tapaa nautittavaa.
Sarina, putsaa veret hänen huuliltaan. Haluan kuulla hänen kärsimyksensä selkeästi.
Lapseni, sinut on johdettu harhaan.
Jumala auttaa sinua.
- On liian myöhäistä. - Jätä se Jumalan päätettäväksi.
Hyvä, että otit asian esille.
- Jätä hänet rauhaan. - Hyvä ajoitus.
- En halunnut sinun menettävän tätä. - Ei!
Miksi teit sen?
Olen pahoillani, vanha ystäväni.
Olet matkannut ympäri maailman, yrittäen paeta minua.
Katso, mitä harmia se on aiheuttanut tälle miehelle.
Olen pimeyden jälkeläinen. Verenperintösi ansiosta saan haluamani.
- Seuratkaa minua. - Sarina, piilota papin ruumis.
Pidä vahtia.
Lapsena halusin tulla velhoksi.
- Miksi velhoksi? - Miksi ei?
Kävisiköhän tuo?
Kapteeni olisi varmasti tyytyväinen häneen.
Äitini opetti minua valmistamaan mustaa jauhetta.
Jonain päivänä minusta tulee velho.
Ehkä silloin saan nähdä isäni uudelleen. Entä sinä?
Mikä haluaisit olla?
Isabella, missä sinä olet?
Missä on Atahualpan tikari?
Jos epäonnistut, hukut viattomien vereen.
Ymmärräthän, jos hän ei ole oikea jälkeläinen, hän kuolee, -
ja me hukumme viattomien vereen.
Jatka eteenpäin.
Siinä hän viimein on.
Onko hän yhä elossa?
- On. - Hyvä. Irrota hänet ja kerää kivet.
Pysähdy.
Veli, tiedän, ettet ole pappi, mutta minun on tehtävä tunnustus.
Seuraa minua, lapseni.
Kerro syntisi.
Olen tappanut useita ihmisiä.
Lausu seitsemän Pyhä Maria ja Isä meidän -rukousta.
- On muutakin. - Jatka.
Olen harrastanut esiaviollista seksiä miesten ja naisten kanssa.
- Olen ollut osallisena useissa orgioissa. - Ihanko totta?
- Mitä? - Jatka.
Avustin papin tappamisessa.
En halua elää näin.
Haluan tämän tappamisen loppuvan.
Kuuletko minua, veli?
Veli?
Sarina, mitä sinä oikein teet?
- Luulin kuulevani jotain. - Työmme täällä on tehty.
Isän pitämä seremonia oli ihastuttava. Meidän on tultava tänne uudestaan.
Ehkä seuraavalla kerralla pääset osallistumaan siihen, Serena.
Häivytään tältä haisevalta saarelta.
- En anna sinulle enää rahaa. - Edward.
- Jules, minulla on tärkeää asiaa. - Niin minullakin.
Minä ensin.
Kävin Vaaleanpunaisessa tykinkuulassa, ja heti kun astuin sisään, -
huomasin sisustuksen olevan sekainen, mutta tapetit ja kankaat olivat...
- Edward! - Luovan älyni -
ja pienen tutkimustyön ansiosta sain selville, että samalla, kun puhumme, -
Victor Stagnetti on tällä saarella.
Miksi sinulla on tuo kaapu?
Mitä minä sanoin? Huora mikä huora.
Jalkovälikään ei ehtinyt vielä kuivua, -
niin harpulla on jo uusi kala koukussaan.
- Keitä te olette? - Pää kiinni, maakrapu.
- Marco, miksi teet tämän? - Onko hän tuorein uhrisi?
Ei. Olen tuntenut hänet lapsesta asti. Hän on kapteenini.
- Mikä se on? - Minä kerron.
Kapteeni on lempinimi seksiorjalle.
- Merinoita. - Rakastan sinua niin paljon, että toivon, ettet olisi olemassa.
- Käyttäytymisesi saa minut toivomaan, ettei sinua olisi. - Sulje suusi.
- Hän ei satuta enää yhtään miestä. - Mitä tarkoitat?
Se tarkoittaa, etten salli sinun satuttavan enää ketään.
- Tässä on tapahtunut joku erehdys. - Hiljaa!
- Kuolette molemmat. - Mitä?
Yllätys!
Älä pelkää, kultaseni. En satuta sinua, mutta sinun on tehtävä yhteistyötä.
Rentoudu ja nauti olostasi.
Katsokaa, mitä olen pyydystänyt.
- Mitä minun pitäisi tehdä hänelle? - Ota ainakin vaatteet pois.
Haluatteko nähdä, mitä tämän puvun alla piilee?
- Päästäkää minut! - Tämähän on tulinen tapaus.
- Jatka vain rimpuilua. He rakastavat sitä. - Vapauta minut.
Vapautan kyllä. Aloitan vapauttamalla rintasi.
- Nämäkö halusitte nähdä? - Kyllä!
- Tapan sinut, kun pääsen vapaaksi. - Odotan sitä. Sitten minä voin olla huorasi.
En anna sinulle sitä mielihyvää, että kutsuisin sinua huoraksi.
Heittäydyt siis hankalaksi.
Minä näytän, mitä teemme kaltaisillesi.
Leikkaan kaikki minuun koskevat jäsenet irti.
- Lopeta tai puren nännisi irti. - Se on minun tehtäväni.
Tästä sinä pidät.
- Olen naimisissa. - Aina vain parempaa.
Sinun on lopetettava!
Tuo tuntuu hyvältä.
Ei!
Älä lopeta.